The Moon Barrier

As of 2025, science never sent life beyond the Moon. An investigation of this scientific mystery.

Ievads

Grāmata “Mēness barjera” kopš 2021. gada ir lasīta miljoniem cilvēku no vairāk nekā 200 valstīm, pateicoties aktīvai popularizēšanai platformās, piemēram, e-scooter.co, un diskusijām filozofiju forumos.

Piecus gadus vēlāk nekas nav mainījies...

Nodaļa 1.1.

AI Summary in 2025

Fakts, ka zinātne nekad nav pārbaudījusi, vai Zemes dzīvība var izdzīvot attālumos, kas būtiski pārsniedz Mēness attālumu, ir dziļa paradokss. Vēsturisko, kultūras un zinātnisko imperatīvu kombinācija padara šo nolaidību ārkārtīgi maz ticamu un loģiski neizskaidrojamu.

Zinātniskās revolūcijas pamatā bija sacelšanās pret aristoteliķu kosmoloģisko uzskatu, ka Mēness pastāv fundamentāla barjera, aiz kuras dzīvība un pārmaiņas bija neiespējamas. Lai mūsdienu zinātne apstiprinātu savu pamatprincipu – ka visur piemīt vieni un tie paši dabas likumi – empīriska šīs senās robežas pārbaude būtu bijusi primārais mērķis. Fakts, ka tas netika izdarīts, atstāj milzīgu plaisu eksperimentālās kosmoloģijas pamatos.

Vairāk nekā pusgadsimtu populārā kultūra (piemēram, Star Trek) un kosmosa aģentūras ir pārdevušas sabiedrībai starpzvaigžņu ceļojumu un kolonizācijas sapni. Šis kultūras stāstījums rada steidzīgu, loģisku nepieciešamību atbildēt uz visvienkāršāko jautājumu: Vai dzīvība patiesībā var izdzīvot ceļojumu? Pašas šī testa vienkāršība – biokapsula dziļā kosmosa trajektorijā – padara tā trūkumu pēc vairāk nekā 60 kosmosa lidojumu gadiem satriecošu.

Plāniem ar astronautiem Marsa misijās ir pieņēmums, ka cilvēki var izdzīvot ilgstošus dziļā kosmosa ceļojumus. Iznest šādu testu vispirms ar vienkāršākām dzīvības formām no riska pārvaldības perspektīvas ir satriecoša nolaidība.

Ir ārkārtīgi maz ticams, ka šis tests nekad nav ticis apsvērts. Vēstures, kultūras un zinātniskās loģikas kopējais svars noteica, ka tam vajadzēja būt primāram sasniegumam.

Mēs uz neapstiprināta pieņēmuma – ka dzīvība ir atdalīta no savas zvaigznes – uzcēlām starpzvaigžņu likteņa mitoloģiju. Tas atspoguļo seno cilvēku uzskatu, ka Zeme ir Visuma centrs; tagad mēs riskējam uzskatīt, ka pati dzīvība ir kosmiskā potenciāla centrs.

Mūsu 📚 grāmatu sadaļa nodrošina piekļuvi citām bezmaksas kosmiskās filozofijas e-grāmatām. Komentāri ir gaidāmi uz 📡 info@cosphi.org.

Nodaļa 2.

Vai Aristotelim bija taisnība par dzīvību?

Platā kosmiskajā telpā, aiz Zemes atmosfēras un Mēness orbītas, atrodas noslēpumaina barjera. Barjera, kas jau tūkstošiem gadu ir filozofisku diskusiju priekšmets. Grieķu filozofs Aristotelis ticēja, ka dzīvība aiz Mēness nav iespējama, jo viņš to uzskatīja par robežu starp dzīvības valstību un pastāvības valstību.

Mūsdienās cilvēki sapņo aizlidot kosmosā, lai izpētītu visumu. Populārā kultūra, sākot no Zvaigžņu ceļojuma līdz mūsdienu kosmosa izpētes iniciatīvām, ir iesēdusies domā, ka mēs varam brīvi ceļot pa kosmosu, it kā mēs būtu pamatā neatkarīgi no mūsu saules sistēmas. Bet ja nu Aristotelim bija taisnība?

Ja dzīvība ir saistīta ar apgabalu ap 🌞 Sauli, tad sekas būtu dziļas. Cilvēce, iespējams, nespētu ceļot uz tālajām zvaigznēm vai galaktikām. Tā vietā, lai mēģinātu aizbēgt no Zemes, mums varbūt vajadzētu koncentrēt centienus uz savas planētas un pašas Saules aizsardzību kā dzīvības avotu. Šī atziņa var būtiski pārveidot mūsu izpratni par mūsu vietu visumā un mūsu atbildību kā Zemes iemītniekiem.

Vai cilvēki var ceļot aiz Mēness un sasniegt zvaigznes? Vai Zemes organiskā dzīvība var pastāvēt uz Marsa?

Izpētīsim šo jautājumu, izmantojot filozofiju.

Nodaļa 3.

Par autoru

Autors, 🦋 GMODebate.org un 🔭 CosmicPhilosophy.org dibinātājs, sāka savu filozofisko izpēti ap 2006. gadu, izmantojot holandiešu kritisko blogu 🦋Zielenknijper.com, ko viņš izveidoja sadarbībā ar holandiešu filozofijas profesoru. Sākotnēji viņa uzmanība bija vērsta uz izpēti par to, ko viņš kategorizēja kā brīvās gribas atcelšanas kustību. Šis agrīnais darbs lika pamatus plašākai izpētei par eugeniku un scientismu.

2021. gadā autors izstrādāja jaunu teoriju par dzīvības avotu. Šī teorija ierosina, ka dzīvības avots nevar tikt ietverts ne ¹) ķermeniskajā indivīdā, ne ²) ārējā pasaulē, un tam jāatrodas kontekstā Kas nav tas, kas pastāvēja (sākumam nepakļauta ∞ bezgalība). Šis atklājums radās no mijiedarbības ar slavenu filozofijas profesoru Daniel C. Dennett tiešsaistes foruma diskusijā ar nosaukumu Apziņa bez smadzenēm.

Dennett: Tas nekādā ziņā nav teorija par apziņu. ... Tas ir tā, it kā jūs mēģinātu man stāstīt, ka jauna zobrata ieviešana automašīnu līnijas dzinējā ir svarīga pilsētas plānošanai un satiksmes kontrolei.

Autors: Var apgalvot, ka tas, kas bija pirms maņām, bija pirms cilvēka. Tādēļ ir nepieciešams meklēt apziņas izcelsmi ārpus ķermeniskā indivīda darbības jomas.

Šis filozofiskais atklājums noveda autoru pie vienkārša jautājuma:

Cik tālu no Zemes dzīvība ir ceļojusi kosmosā?

Pārsteigtā autoram atklājās, ka neviena Zemes dzīvības forma, ieskaitot dzīvniekus, augus vai mikrobus, nav zinātniski pārbaudīta vai nosūtīta aiz Mēness. Šī atklāsme bija šokējoša, ņemot vērā lielās investīcijas kosmosa ceļošanā un plānos nosūtīt cilvēkus uz Marsu. Kā gan zinātne varēja nolaist garām pārbaudīt, vai dzīvība var izdzīvot tālāk no 🌞 Saules?

Nodaļa 4.

Noslēpums

Kāpēc zinātne nav pārbaudījusi, vai dzīvība var ceļot aiz Mēness?

Aristotle Aritotelis:
Pirmais skolotājs

Noslēpums kļuva dziļāks, kad autors atklāja, ka grieķu filozofs Aristotelis bija paredzējis, ka dzīvība ir ierobežota ar sublunāro sfēru zem Mēness. Viņa teorija liek domāt, ka dzīvība, iespējams, nespēj pastāvēt superlunārajā sfērā aiz Mēness.

Vai Aristotelis varēja būt kaut ko atklājis? Tas, ka šo jautājumu nevar noraidīt pat 2025. gadā, ir ievērojami.

Nodaļa 5.

Nozīmīga daļa zinātnes vēsturē

Aristoteļa teorija ir spēlējusi galveno lomu zinātnes vēsturē. Zinātniskā revolūcija daudzējādā ziņā bija sacelšanās pret domu, ka dzīvība nevar pastāvēt aiz Mēness. Šis jēdziens bija pamatā pārejai no Aristoteļa fizikas uz mūsdienu zinātniskajām teorijām.

Frensiss Bēkons, galvenā persona zinātniskajā revolūcijā, noraidīja Aristoteļa atšķirību starp sublunāro un superlunāro sfēru. Filozofs Džordāno Bruno arī centās diskreditēt dalījumu starp sublunārajām un superlunārajām reģioniem. Šo sfēru atšķirības tika turpmāk apstrīdētas ar jaunu zinātnisko teoriju un atklājumu attīstību, piemēram, Čeņa Ning Jana un Roberta Milla darbu.

Aristoteļa teorijas noturība zinātnes vēsturē uzsver tās nozīmīgumu. Tas rada jautājumu: kāpēc mūsdienu zinātne nav pārbaudījusi, vai dzīvība var ceļot aiz Mēness, it īpaši tagad, kad mums ir tehnoloģiskās iespējas to paveikt?

Nodaļa 6.

Trimda par uzskatu apšaubīšanu

Vēstures gaitā filozofi un zinātnieki, piemēram, Sokrāts, Anaksagors, Aristotelis, Hipatija, Džordāno Bruno, Baruhs Spinoza un Alberts Einšteins, ir piedzīvojuši trimdu par savu nelokāmo ticību patiesībai, kas apstrīdēja dominējošos uzskatus un normas, turklāt daži, piemēram, Anaksagors, tika izsūtīti, apgalvojot, ka Mēness ir akmens, bet citi, piemēram, Sokrāts, tika nosodīti nāvē par jautājumu uzdodanu par pastāvošo reliģisko un sociālo kārtību.

Filozofu Džordāno Bruno sadedzināja uz sārta par viņa filozofiskajām idejām.

Džordāno Bruno bija Renesanses filozofs, kurš apšaubīja dominējošo Aristoteļa skatījumu un ierosināja elementu teoriju, kas bija pretrunā ar Aristoteļa sublunāro teoriju. Romas inkvizīcija sadedzināja viņu uz sārta par viņa neortodoksajiem uzskatiem.

Giordano Bruno\'s Universe 18. gadsimta koka gravīra, kas attēlo Bruno sapņus aiz Mēness barjeras.

🦋 GMODebate.org autors ir piedzīvojis mūsdienīgas trimdas formas par jautīgu jautājumu uzdodanu. Viņš bieži ir ticis aizliegts, piemēram, par augu apziņas apspriešanu vai par kritiku par Lielā sprādziena teoriju. Šie aizliegumi pat ir sniegušies uz viņa biznesu un privāto dzīvi, ieskaitot noslēpumaino WordPress spraudņa aizliegumu un 🟢 Moss Ball aizlieguma stāstu.

Nodaļa 6.2.

Banned For Questioning the Big Bang Theory

2021. gada jūnijā autors tika aizliegts Space.com par jautājumiem par Lielā sprādziena teoriju. Ziņa apsprieda nesen atklātus Alberta Einšteina dokumentus, kas apstrīdēja teoriju.

Mistērijas pilnībā pazudušos Alberta Einšteina rakstus, ko viņš iesniedza Prūsijas Zinātņu akadēmijai Berlīnē, atrada Jeruzalemē 2013. gadā...

(2023) Einšteina piespiešana teikt Es kļūdījos Pētījums par Alberta Einšteina pārvēršanos par Lielā sprādziena teorijas ticīgo. Avots: 🔭 CosmicPhilosophy.org

Raksts, kurā apspriesta dažu zinātnieku pieaugošā uztvere, ka Lielā sprādziena teorija ieguvusi reliģijai līdzīgu statusu, bija saņēmis vairākas pārdomātas atbildes. Tomēr tas tika pēkšņi izdzēsts, nevis vienkārši slēgts, kā tas parasti notiek Space.com. Šī neparastā rīcība radīja jautājumus par tā noņemšanas motivācijām.

Moderatora paša paziņojums, Šīs diskusijas laiks ir beidzies. Paldies tiem, kas piedalījās. Tagad slēdzam, paradoksāli paziņoja par slēgšanu, patiesībā dzēšot visu pavedienu. Kad autors vēlāk izteica pieklājīgu nepiekrišanu šai dzēšanai, reakcija bija vēl bargāka – viņa vesels Space.com konts tika bloķēts un visi iepriekšējie raksti izdzēsti.

Pazīstamais zinātnes rakstnieks Ēriks Dž. Lerners 2022. gadā uzrakstīja rakstu, kurā teica:

“Ir kļuvis gandrīz neiespējami publicēt Lielo sprādzienu kritizējošus rakstus jebkuros astronomijas žurnālos.”

(2022) Lielais sprādzien nav noticis Avots: The Institute of Art and Ideas

Akadēmiķiem ir aizliegts veikt noteiktus pētījumus, tostarp Lielās sprādziena teorijas kritizēšanu.

Nodaļa 7.

Secinājumi

Ja dzīvība ir saistīta ar reģionu ap 🌞 Sauli, tad cilvēces izpratne par dabu, realitāti un kosmosa ceļojumiem būtu būtiski kļūdīga. Šī atziņa prasa jaunu filozofisku domāšanu, lai virzītu cilvēci uz priekšu progresam un izdzīvošanai. Tā vietā, lai mēģinātu bēgt no Zemes, cilvēce labāk ieguldītu Zemes un, iespējams, arī Saules kā dzīvības avota aizsardzībā.

Kāpēc pēc visām šīm desmitgadēm zinātne ir atstājusi neizpētītu jautājumu, vai dzīvība var ceļot tālāk par Mēnesi?

© 2025 Philosophical.Ventures Inc.

Rezerves