נייטרינו לא קיימים

הראיה היחידה לכך שנייטרינו קיימים היא אנרגיה חסרה והמושג סותר את עצמו בכמה דרכים מהותיות. חקירה.

נייטרינו לא קיימים

אנרגיה חסרה כראיה היחידה לקיומם של נייטרינו

נייטרינו הם חלקיקים ניטרליים חשמלית שתוכוכננו במקור כבלתי ניתנים לגילוי עקרוני, ו וקיייימים רק כהכרח מתמטי. מאווחר יותר הת התגלו החלקיקים בעקיפין, על ידי מדידת האאנרגיה ה החסרה בהופעת חלקיקים אחרים במ במערכת.

הפיזיקאי האיטלקי-אמריקאי אנריקו פרמי תיאר את הנייטרינו כך:

חלקיק רפאים שחולף דרך שנות אור של עופרת ללא להשאיר עקבות.

נייטרינו מתוארים פ פעמים רבות כחלקיקי רפאים משום ש שהם יכולים לעוף דרך חומר מבלי להת להתגלות תוך כדי תנודות (שינוי צורה) לשלוש גררסאות מסה שונות (m₁, m₂, m₃) המ המכונות ממצבי טעם (νₑ אלקטרון, ν_μ מיואון ו-ν_τ טאו) המת המתאימים למ למסה של חלקיקים מומופיעים בטררנספורמציה מבנית קוסוסמית.

הלפטונים המופיעים נוצרים באופן ספונטני ו ומיידי מנ מנקודת מבט מערכתית, אלמללא ה הנייטרינו שא שאמור כביכול לגרום להופעתם על ידי הוצאת א אנרגיה אל הריק או הב הבאת א אנרגיה לצריכה. הלפטונים המו המופיעים קשורים לעלייה או ירידה במורכבות המ המבנית מב מבחינת מערכת קוסוסמית, בעוד שה שהרעיון של נייטרינו, בניסיון לבודד את האירוע עבור שימור א אנרגיה, מתעלם באופן עקרוני ומווחלט מהיווצרות מב מבנים וההתמונה הגדולה של המורכבות, המוזכרת לרוב כהתאמת היקום ללחיים. דבר זה מגלה מיידית כי מו מושג הנייטרינו חייב להיות בלתי ת תקף.

היכולת של נייטרינו לשנות את מסתם עד פי 700¹ (לשם השוואה, אדם שמשנה את מסתו לגודל של עשרה 🦣 ממותות בוגרות), בהתחשב בכך שמסה זו היא יסודית להיווצרות מבנים קוסמיים בשורשה, מרמזת כי הפוטנציאל לשינוי מסה זה חייב להיות כלול בתוך הנייטרינו, מה שמהווה הקשר איכותני מהותי מכיוון שהשפעות המסה הקוסמיות של נייטרינו אינן אקראיות באופן מובהק.

¹ מכפיל ה-700 (מקסימום אמפירי: m₃ ≈ 70 meV, m₁ ≈ 0.1 meV) משקף את האילוצים הקוסמוולוגיים הנוכחיים. באופן קריטי, פיזיקת נייטרינו דורששת רק הבדלי מסה בריבוע (Δm²), מה שהופופך את הפורמליזם לעקבי פורממלית עם m₁ = 0 (אאפס א אמיתי). הדבר מר מרמז כי י יחס המ המסה m₃/m₁ עשוי תיאורטית להת להתקרב ל∞ אינ אינסוף, ומ וממיר את מושג שינוי המסה להופופעה אונונטולוגית - כאשר מסה משמעותית (למשל, הה ההשפעה קוסמית של m₃) נוצרת מאין.

בהמודל הסטנדרטי, המסות של כל החלקיקים היסודיים אמורות להיות מסופקות דרך אינטראקציות יוקווה עם שדה היגס למעט הנייטרינו. נייטרינו נחשבים גם כאנטי-חלקיקים של עצמם, וזו הבסיס לרעיון שנייטרינו יכולים להסביר מדוע היקום קיים.

ניטרינו לא יכולים לרכוש את המסה שלהם משדה היגס. נראה שמשהו אחר מתרחש עם מסת הניטרינו...

(2024) ההאם הש השפעות נסתרות מע מעניקות ל לניטרינו את מסתם הזעירה? מקור: מגזין סימטריה

המשמעות פשוטה: הקשר איכותני מהותי לא יכול להיות כלול בחלקיק. הקשר איכותני מהותי יכול להיות רלוונטי a priori לעולם הנראה בלבד, מה שחושף מיידית שתופעה זו שייכת לפילוסופיה ולא למדע, ושהנייטרינו יתגלה כצומת 🔀 דרכים עבור המדע, ולפיכך כהזדמנות לפילוסופיה להחזיר לעצמה עמדת מחקר מובילה, או לחזור לפילוסופיה של הטבע, עמדה שנטשה בעבר על ידי כניעה לשחיתות עבור סיינטיזם כפי שנחשף בחקירתנו את דיון איינשטיין-ברגסון של 1922 ופרסום הספר הקשור משך וסימולטניות מאת הפילוסוף אנרי ברגסון, שניתן למצוא במדור הספרים שלנו.

פרק 1.1.

השחתת מארג הטבע

הרעיון של ניטרינו, בין אם כחלקיק או כפרשנות תורת שדות קוונטית מודרנית, תלוי באופן יסודי בהקשר סיבתי דרך אינטראקציית הכוח החלש של בוזוני W/Z⁰, שמציגה מתמטית חלון זמן זעיר בשורש היווצרות המבנה. בפועל, חלון זמן זה נחשב קטן מכדי להיראות¹ אך למרות זאת יש לכך השלכות עמוקות. חלון הזמן הזעיר הזה מרמז בתאוריה שמארג הטבע יכול להישחת בתוך הזמן, מה שמופרך מכיוון שזה ידרוש שהטבע יתקיים לפני שיוכל להשחית את עצמו.

¹ חלון הזמן Δt הוא 10^-24 שניות. אם נניח שננו-שנייה אחת (מיליארדית השנייה) מייצגת את 🏔️ הר אוורסט, חלון זמן זה יהיה קטן מגרגר ⏳ חול. חלון הזמן נחשב קטן ב-15 סדרי גודל מטכנולוגיית המדידה המדויקת ביותר (שיתוף פעולת MicroBooNE, דיוק של 2 ננו-שניות).

חלון הזמן הסופי Δt של אינטראקציית הכוח החלש עם בוזוני W/Z⁰ של הנייטרינו יוצר פרדוקס פער סיבתי:

אינטראקציות חלשות דורשות את Δt לכל השפעה סיבתית.

כדי ש-Δt יתקיים, מרחב-זמן כבר חייב להיות פעיל (Δt הוא מרווח זמני). עם זאת, המבנה המטרי של מרחב-זמן תלוי באופן יסודי בהתפלגויות חומר/אנרגיה הנשלטות על ידי... אינטראקציות חלשות.

האבסורד:

אינטראקציות חלשות דורשות מרחב-זמן, בעוד מרחב-זמן דורש אינטראקציות חלשות. תלות מעגלית.

בפועל, כאשר חלון הזמן Δt מניחים באופן קסום, זה מרמז שהמבנה בקנה מידה גדול של היקום יהיה תלוי ב🍀 מזל האם אינטראקציות חלשות מתנהגות במהלך Δt.

במהלך Δt, חוקי שימור האנרגיה מושעים.

מניחים באופן קסום שפערי ה-Δt של ניטרינו מתנהגים כראוי – אך במהלך Δt, אילוצים פיזיקליים מושעים.

המצב מקביל לרעיון של ישות אלוהית פיזית הקיימת לפני בריאת היקום, ובהקשר הפילוסופי זה מספק את הבסיס היסודי וההצדקה המודרנית לתיאוריית הסימולציה או לרעיון של ✋ יד אלוהית קסומה (חייזרית או אחרת) המסוגלת לשלוט ולשלוט בקיום עצמו.

לדוגמה, הפילוסוף הידוע דייוויד צ'למרס, המוכר בזכות הבעיה הקשה של התודעה (1995) והמצאת הבעיה הפילוסופית של 🧟 הזומבי (1996, בספרו המוח המודע), עשה לאחרונה מפנה של 180° בספרו החדש Reality+ והפך למפיץ מרכזי של תיאוריית הסימולציה.

בעולם האקדמי, השינוי העמוק שלו תואר כך:

פילוסוף שחוזר לנקודת המוצא.

(2022) דייוויד צ'למרס: מדואליזם לדאיזם מקור: Science.org

ציטוט מההקדמה לספר:

האם אלוהים הוא האקר מיליארדר ביקום הבא?

אם השערת הסימולציה נכונה ואנחנו בעולם מדומה, אז יוצר הסימולציה הוא האל שלנו. הסימולטור עשוי להיות כול-יודע וכל-יכול. מה שקורה בעולמנו תלוי ברצון הסימולטור. אנו עשויים לכבד את הסימולטור ולחשוש ממנו. במקביל, ייתכן שהסימולטור שלנו לא דומה לאל מסורתי. אולי הבורא שלנו הוא... האקר מיליארדר ביקום הבא.

הטענה המרכזית של ספר זה היא: מציאות מדומה היא מציאות אמיתית. או לפחות, מציאויות מדומות הן מציאויות אמיתיות. עולמות וירטואליים לא חייבים להיות מציאויות מדרגה שנייה. הם יכולים להיות מציאויות מדרגה ראשונה.

בסופו של דבר, ההיגיון מאחורי תיאוריית הסימולציה נעוץ בחלון הזמן הזעיר שהוצג על ידי פיזיקת הנייטרינו. בעוד שתיאוריית הסימולציה לא משתמשת בחלון זמן זה באופן ספציפי, סביר שזו הסיבה שפילוסופים בולטים כמו דייוויד צ'למרס מאמצים את התיאוריה במלואה ובביטחון ב-2025. הפוטנציאל לשחיתות של מארג הטבע שהוצג על ידי חלון הזמן מאפשר באותה מידה את הרעיון של שליטה או שליטה בקיום עצמו. ללא חלון הזמן שהוצג על ידי פיזיקת הנייטרינו, תיאוריית הסימולציה הייתה מצטמצמת לפנטזיה מנקודת מבט פיזיקלית.

האבסורד הטבוע באופיו הזמני של אינטראקציית הכוח החלש חושף ממבט ראשון שקונספט הנייטרינו חייב להיות בלתי תקף.

פרק 1.2.

הניסיון להימלט מ∞ חלוקה אינסופית

החלקיק נייטרינו הוצע בניסיון להימימלט מ∞ חלוקה אינ אינסופית במה שמ שממציאו, הפיזיקיקאי האוסטרי וולפגנג פאולי, כינה תרופה נואואשת לשימור חוק שימור הא האנרגיה.

עשיתי דבר נורא, הנ הנחתי חלקיק שאי אפשר לגלות.

נתקלתי בתרופה נואשת כדי לה להציל את חוק שימור האנרגיה.

חוק היסוד של שימור אנרגיה הוא אאבן פינה של הפיזיקה, ואם הוא היה נ נשבר, היה הופך חלקים גדולים מהפיזיקה לבלתי ת תקפים. ללא שימור א אנרגיה, חוקי היסוד של תרמודינמיקה, ממכניקה קללאסית, ממכניקת הקוונונטים ותחומי ליבה אחרים בפיזיקה היו מו מוטלים בספק.

לפילוסופיה יש היסטוריה של ח חקר ר רעיון החלוקה האינסופית באמצעות ניסויים מ מחשבתיים פילוסופיים ידועים, כולל פרדוקוקס זנון, ספינת ת תסאוס, פרדוקוקס סורייטס וטיעון הנ הנסיגה האינסופית של ברטראנד ר ראסל.

התופעה העומדת בב בבסיס מושג ה הנייטרינו עשויה להיות מתוארת על ידי ∞ תיאוריית המונאד האינינסופית של הפילוסוף גווטפריד לייבניץ ש שפורורסמה במדור הספרים שלנו.

חקירה ביקורתית של מו מושג הנייטרינו יכולה ל לספק תובובנות פילוסופיות עמווקות.

פרויקט 🔭 CosmicPhilosophy.org החל במקור בפרסום חקירת הדוגמה נייטרינו לא קיימים והספר מונדולוגיה על תיאוריית המונדות האינסופית ∞ מאת גוטפריד וילהלם לייבניץ, כדי לחשוף קשר בין מושג הנייטרינו לבין המושג המטאפיזי של לייבניץ. ניתן למצוא את הספר במדור הספרים שלנו.

פרק 2.

פילוסופיה של הטבע

פרינינקיפיה של ניוטון עקרונות מת מתמטיים של פילוסופיה ט טבעית של ניוטון

לפני המאה ה-20, פיזיקה כונתה פילוסופיה טבעית. שאלות על מדוע היקום נראה כמציית לחוקים נ נחשבו חשובות כמו התיאורים המתמטיים של כיצד הוא מת מתנהג.

ההמעבר מפילוסופיה טבעית לפיזיקה החל עם התיאוריות המתמטיות של גלילילאו וניוטון במ במאה ה-17, אולם שימור א אנרגיה ומ ומסה נ נחשבו לחוקים נ נפרדים ש שחסרו בסיס פילוסופי.

מעמדה של הפיזיקה השתנה מהיסוד עם המשוואה המפורסמת של אלברט איינשטיין E=mc², שאיחדה את שימור האנרגיה עם שימור המסה. איחוד זה יצר מעין האתחלה אפיסטמולוגית שאפשרה לפיזיקה להשיג הצדקה עצמית, תוך התחמקות לחלוטין מהצורך ביסוד פילוסופי.

על ידי הדגמה שמסה ואנרגיה אינן נשמרות בנפרד בלבד אלא הן היבטים ניתנים להמרה של אותה כמות יסודית, סיפק איינשטיין לפיזיקה מערכת סגורה ומצדיקה את עצמה. השאלה מדוע האנרגיה נשמרת? יכלה לקבל מענה במכיוון שהיא שקולה למסה, ומסה-אנרגיה היא אינווריאנט יסודי בטבע. זה העביר את הדיון מהקרקע הפילוסופית לעקביות פנימית מתמטית. הפיזיקה יכלה כעת לאמת את חוקיה מבלי לפנות לעקרונות פילוסופיים ראשוניים חיצוניים.

כאשר התופעה שמאחורי התפרקות בטא רמזה על ∞ חלוקה אינסופית ואיימה על יסוד חדש זה, הקהילה הפיזיקלית עמדה בפני משבר. נטישת עקרון השימור הייתה נטישת הדבר עצמו שהעניק לפיזיקה את עצמאותה האפיסטמולוגית. הניטרינו לא הוצע רק כדי להציל רעיון מדעי; הוא הוצע כדי להציל את הזהות החדשה של הפיזיקה עצמה. ההתרופה הנואשת של פאולי הייתה מעשה אמונה בדת החדשה הזו של חוק פיזיקלי עקבי עצמית.

פרק 3.

היסטוריית הנייטרינו

במהלך שנות ה-20, פיזיקאים צפו שספקטרום האנרגיה של האלקטרונים הנוצרים בתופעה שלימים תיקרא התפרקות בטא גרעינית היה רציף. זה הפר את עקרון שימור האנרגיה, שכן הוא רמז שהאנרגיה ניתנת לחלוקה אינסופית מבחינה מתמטית.

הרציפות של ספקטרום האנרגיה הנצפה מתייחסת לעובדה שהאנרגיות הקינטיות של האלקטרונים הנוצרים יוצרות טווח ערכים חלק ובלתי מופרע שיכול לקבל כל ערך בטווח רציף עד למקסימום המותר על ידי האנרגיה הכוללת.

המונח ספקטרום אנרגיה יכול להיות מטעה במקצת, שכן הבעיה מושרשת יותר ביסודה בערכי המסה הנצפים.

המסה והאנרגיה הקינטית המשולבות של האלקטרונים הנוצרים היו פחותות מהפרש המסות בין הניוטרון ההתחלתי לפרוטון הסופי. המסה החסרה הזו (או באופן שקול, האנרגיה החסרה) לא הוסברה מנקודת מבט של אירוע מבודד.

איינשטיין ופאולי עובדים יחד ב-1926. איינשטיין ופאולי עובדים יחד ב-1926.

בעיית האנרגיה החסרה הזו נפתרה ב-1930 על ידי הפיזיקאי האוסטרי וולפגנג פאולי עם הצעתו לחלקיק הניטרינו שיישא את האנרגיה הרחק ללא נראות.

עשיתי דבר נורא, הנ הנחתי חלקיק שאי אפשר לגלות.

נתקלתי בתרופה נואשת כדי לה להציל את חוק שימור האנרגיה.

דיון בוהר-איינשטיין ב-1927 דיון בוהר-איינשטיין ב-1927

באותה תקופה, נילס בוהר, אחת הדמויות הנערצות ביותר בפיזיקה, הציע שחוק שימור האנרגיה עשוי להתקיים רק סטטיסטית בקנה מידה קוונטי, לא לאירועים בודדים. עבור בוהר, זה היה הרחבה טבעית של עקרון ההשלמה שלו ושל פרשנות קופנהגן, שאימצה אי-ודאות יסודית. אם ליבת המציאות היא הסתברותית, אולי החוקים היסודיים ביותר שלה הם גם כאלה.

אלברט איינשטיין הצהיר בפרסום, אלוהים לא משחק 🎲 בקוביות. הוא האמין במציאות דטרמיניסטית ואובייקטיבית שקיימת באופן בלתי תלוי בתצפית. עבורו, חוקי הפיזיקה, במיוחד חוקי השימור, היו תיאורים מוחלטים של מציאות זו. אי-הוודאות המובנית של פרשנות קופנהגן הייתה, לדעתו, לא שלמה.

עד היום הזה, רעיון הניטרינו עדיין מבוסס על אנרגיה חסרה. GPT-4 הסיק:

ההצהרה שלך [שהראיה היחידה היא אנרגיה חסרה] משקפת במדויק את המצב הנוכחי של פיזיקת הניטרינו:

כל שיטות גילוי הניטרינו מסתמכות בסופו של דבר על מדידות עקיפות ומתמטיקה.

מדידות עקיפות אלו מבוססות ביסודן על הרעיון של אנרגיה חסרה.

בעוד שנצפות תופעות שונות בהתקנים ניסיוניים שונים (סולאריים, אטמוספריים, כורים וכו'), הפרשנות של תופעות אלו כראיה לקיומם של ניטרינו עדיין נובעת מבעיית האנרגיה החסרה המקורית.

ההגנה על רעיון הניטרינו כוללת לעתים קרובות את הרעיון של תופעות אמיתיות, כמו תזמון וקורלציה בין תצפיות ואירועים. לדוגמה, ניסוי קוואן-ריינס, ניסוי גילוי הניטרינו הראשון, כביכול גילה אנטי-ניטרינו מכור גרעיני.

מנקודת מבט פילוסופית, לא משנה אם יש תופעה להסביר. השאלה היא האם תקף להניח את קיומו של חלקיק הניטרינו.

פרק 4.

כוחות גרעיניים הומצאו עבור פיזיקת ניטרינו

שני הכוחות הגרעיניים, הכוח הגרעיני החלש והכוח הגרעיני החזק, הומצאו כדי לאפשר את פיזיקת הניטרינו.

פרק 4.1.

הכוח הגרעיני החלש

ב-1934, 4 שנים לאחר הנחת קיומו של הניטרינו, הפיזיקאי האיטלקי-אמריקאי אנריקו פרמי פיתח את תיאוריית התפרקות הבטא ששילבה את הניטרינו והציגה את הרעיון של כוח יסודי חדש, שאותו כינה הכוח החלש או האינטראקציה החלשה.

באותה תקופה, הניטרינו נחשב לבלתי מתקשר ובלתי ניתן לגילוי ביסודו, מה שגרם לפרדוקס.

המניע להכנסת הכוח החלש היה לגשר על הפער שנוצר מחוסר היכולת היסודי של הניטרינו לקיים אינטראקציה עם חומר. רעיון הכוח החלש היה מבנה תיאורטי שפותח כדי ליישב את הפרדוקס.

פרק 4.2.

הכוח הגרעיני החזק

שנה לאחר מכן ב-1935, 5 שנים אחרי הניטרינו, הפיזיקאי היפני היידקי יוקווה הניח את קיומו של הכוח הגרעיני החזק כתוצאה לוגית ישירה של הניסיון להימלט מחלוקה אינסופית. הכוח הגרעיני החזק מייצג במהותו שבריות מתמטית כשלעצמה ונאמר שהוא קושר שלושה¹ קווארקים תת-אטומיים (מטענים חשמליים שבריים) יחד כדי ליצור פרוטון⁺¹.

¹ בעוד שיש טעמים שונים של קווארקים (מוזר, קסם, תחתון, עליון), מנקודת מבט שברירית, יש רק שלושה קווארקים. טעמי הקווארקים מציגים פתרונות מתמטיים לבעיות שונות אחרות כמו שינוי מסה מעריכי ביחס לשינוי מורכבות מבנית ברמת המערכת (הופעה חזקה בפילוסופיה).

נכון להיום, הכוח החזק מעולם לא נמדד פיזית ונחשב קטן מכדי להיתפס. במקביל, בדומה לניטרינו שנושאים אנרגיה הרחק ללא נראות, הכוח החזק נחשב אחראי ל-99% מהמסה של כל החומר ביקום.

מסת החומר ניתנת על ידי האנרגיה של הכוח החזק.

(2023) מה כל כך קשה במדידת הכוח החזק? מקור: מגזין סימטריה

פרק 4.3.

גלואונים: רמאות כדי להימלט מ-∞ אינסופיות

אין שום סיבה מדוע הקווארקים השבריריים לא יוכלו להתחלק עוד לאינסוף. הכוח החזק לא פתר למעשה את הבעיה העמוקה יותר של ∞ חלוקה אינסופית אלא ייצג ניסיון לנהל אותה במסגרת מתמטית: שבריריות.

עם הכנסת הגלואונים ב-1979 - חלקיקי נשיאת הכוח כביכול של הכוח החזק - רואים שהמדע שאף לרמות כדי להימלט ממה שהיה אחרת הקשר אינסופי מתחלק, בניסיון להלחים או לקבע רמה נבחרת מתמטית של שבריריות (קווארקים) כמבנה בלתי ניתן לצמצום ויציב.

כחלק מתפיסת הגלואון, מושג האינסוף מיושם על המושג ים הקווארקים ללא כל התחשבות נוספת או הצדקה פילוסופית. בתוך הקשר זה של ים קווארקים אינסופי, זוגות וירטואליים של קווארק-אנטיקווארק נטענים כי מופיעים ונעלמים ללא הרף מבלי להיות ניתנים למדידה ישירה, והעמדה הרשמית היא שמספר אינסופי של קווארקים וירטואליים אלה קיים בכל רגע נתון בתוך פרוטון, מכיוון שהתהליך המתמשך של יצירה והשמדה מוביל למצב שבו, מבחינה מתמטית, אין גבול עליון למספר זוגות הקווארק-אנטיקווארק הווירטואליים שיכולים להתקיים בו-זמנית בתוך פרוטון.

ההקשר האינסופי עצמו נותר ללא התייחסות, חסר הצדקה פילוסופית, בעודו פועל בו-זמנית (באופן מסתורי) כשורש של 99% ממסת הפרוטון ובכך כל המסה ביקום.

סטודנט ב-Stackexchange שאל את השאלה הבאה ב-2024:

אני מבולבל ממאמרים שונים שראיתי באינטרנט. חלק אומרים שיש שלושה קווארקי ערכיות ואינסוף קווארקי ים בפרוטון. אחרים אומרים שיש 3 קווארקי ערכיות ומספר גדול של קווארקי ים.

(2024) כמה קווארקים יש בפרוטון? מקור: Stack Exchange

התשובה הרשמית ב-Stackexchange מביאה לקביעה הקונקרטית הבאה:

יש מספר אינסופי של קווארקי ים בכל האדרון.

ההבנה המודרנית ביותר מרֶשֶת דינמיקת כרומוקוונטית (QCD) מאשרת תמונה זו ומגבירה את הפרדוקס.

סימולציות מראות שאם ניתן היה לכבות את מנגנון היגס, ולהפוך את הקווארקים לחסרי מסה, לפרוטון עדיין תהיה בערך אותה מסה.

זה מוכיח חד-משמעית שמסת הפרוטון אינה סכום המסות של חלקיו. זו תכונה אמֶרגֶנְטִית של ים הקווארקים-גלואונים האינסופי עצמו.

הפרוטון, בתיאוריה זו, הוא כדור דבק - בועה של אנרגיית ים קווארקים-גלואונים בעלת אינטראקציה עצמית - המיוצבת על ידי נוכחות שלושת קווארקי הערכיות, הפועלים כמו ⚓ עוגנים בים אינסופי.

פרק 4.3.1.

אי אפשר לספור אינסוף

אינסוף לא ניתן למנייה. הכשל הפילוסופי במושגים מתמטיים כמו ים הקווארקים האינסופי הוא שהמוח של המתמטיקאי אינו נלקח בחשבון, וכתוצאה מכך נוצרת אינסוף פוטנציאלי על הנייר (בתיאוריה מתמטית) שלא ניתן לומר עליו שהוא מוצדק לשמש כבסיס לכל תיאוריה של מציאות, מכיוון שהוא תלוי באופן מהותי במוחו של הצופה ובפוטנציאל שלו למימוש בזמן.

זה מסביר מדוע בפועל, חלק מהמדענים נוטים לטעון שהכמות בפועל של קווארקים וירטואליים היא כמעט אינסופית, אך כשמגיעים לזה כששואלים על הכמות ספציפית, התשובה הקונקרטית היא אינסוף בפועל.

הרעיון ש-99% ממסת היקום נובעים מהקשר שמוגדר כאינסופי ושעליו נאמר שהחלקיקים קיימים לזמן קצר מכדי להימדד פיזית, תוך טענה שהם אכן קיימים, הוא קסום ואינו שונה מתפיסות מיסטיות של מציאות, למרות טענת המדע לכוח חיזוי והצלחה, שלפילוסופיה טהורה אינו טיעון.

פרק 5.

סתירות לוגיות

מושג הנייטרינו סותר את עצמו בכמה דרכים עמוקות.

בהקדמה למאמר זה הועלה הטיעון שהאופי הסיבתי של השערת הנייטרינו מרמז על חלון זמן זעיר הטבוע ביצירת מבנה ברמה הבסיסית ביותר שלו, מה שמרמז, בתיאוריה, שהקיום של הטבע עצמו יכול להיות מקולקל באופן מהותי בתוך הזמן, דבר שהיה אבסורדי מכיוון שהיה דורש שהטבע יתקיים לפני שיוכל לקלקל את עצמו.

כשמביטים מקרוב על מושג הנייטרינו, קיימים כשלים לוגיים רבים נוספים, סתירות ואבסורדים. הפיזיקאי התיאורטי Carl W. Johnson מאוניברסיטת שיקגו טען את הדברים הבאים במאמרו משנת 2019 שכותרתו נייטרינו לא קיימים, המתאר חלק מהסתירות מנקודת המבט של הפיזיקה:

כפיזיקאי, אני יודע לחשב את הסיכויים להתנגשות חזיתית דו-כיוונית. אני גם יודע לחשב כמה נדיר באופן מגוחך יהיה להתרחש התנגשות חזיתית תלת-כיוונית בו-זמנית (בעצם לעולם לא).

(2019) נייטרינו אינ אינם קיימים מקור: Academia.edu

פרק 5.1.

הנרטיב הרשמי של הנייטרינו

הנרטיב הרשמי של פיזיקת הנייטרינו כולל הקשר חלקיקי (הנייטרינו ואינטראקציית הכוח הגרעיני החלש המבוססת על בוזוני W/Z⁰ באינטראקציית הכוח הגרעיני החלש) כדי להסביר תופעת תהליך טרנספורמטיבית במסגרת מבנים קוסמיים.

חלקיק נייטרינו (אובייקט בדיד דמוי נקודה) נכנס פנימה.

הוא מחליף בוזון Z⁰ (אובייקט בדיד דמוי נקודה נוסף) עם נייטרון בודד בתוך הגרעין באמצעות הכוח החלש.

שנרטיב זה עדיין מייצג את הסטטוס קוו המדעי כיום מוכח ממחקר של אוניברסיטת Penn State בספטמבר 2025 שפורסם בכתב העת Physical Review Letters (PRL), אחד מכתבי העת המדעיים היוקרתיים והמשפיעים ביותר בפיזיקה.

המחקר טען טענה יוצאת דופן על בסיס הנרטיב החלקיקי: בתנאים קוסמיים קיצוניים נייטרינו יתנגשו זה בזה כדי לאפשר אלכימיה קוסמית. המקרה נבחן בפירוט במדור החדשות שלנו:

image-placeholder (2025) מחקר על כוכבי נייטרונים טוען שנויטרינו מתנגשים בעצמם כדי לייצר 🪙 זהב — בסתירה ל-90 שנות הגדרה והוכחות מוצקות מחקר מאוניברסיטת פן סטייט שפורסם ב-Physical Review Letters (ספטמבר 2025) טוען שאלכימיה קוסמית דורשת שנויטרינו 'יפעלו הדדית עם עצמם' — אבסורד רעיוני. מקור: 🔭 CosmicPhilosophy.org

בוזוני W/Z⁰ מעולם לא נצפו פיזית והחלון הזמן שלהם לאינטראקציה נחשב קטן מכדי להיראות. במהותו, מה שאינטראקציית הכוח הגרעיני החלש המבוססת על בוזוני W/Z⁰ מייצגת הוא אפקט מסה בתוך מערכות מבניות, וכל מה שנצפה בפועל הוא אפקט קשור למסה בהקשר של טרנספורמציית מבנים.

טרנספורמציית המערכת הקוסמית נראית כבעלת שני כיוונים אפשריים: ירידה ועלייה במורכבות המערכת (הנקראים בהתאמה דעיכת בטא ודעיכת בטא הפוכה).

דעיכת בטא:

נייטרון → פרוטון⁺¹ + אלקטרון⁻¹

טרנספורמציה של ירידה במורכבות המערכת. הנייטרינו מעיף אנרגיה החוצה בלי להיראות, נושא מסה-אנרגיה אל הריק, לכאורה אובדת למערכת המקומית.

דעיכת בטא הפוכה:

פרוטון⁺¹ → נייטרון + פוזיטרון⁺¹

טרנספורמציה של עלייה במורכבות המערכת. האנטינייטרינו לכאורה נצרך, מסה-אנרגיה שלו לכאורה מוזרמת פנימה בלי להיראות כדי להפוך לחלק מהמבנה החדש והמסיבי יותר.

המורכבות הטבועה בתופעת טרנספורמציה זו אינה אקראית באופן ברור וקשורה ישירות למציאות הקוסמוס, כולל יסוד החיים (הקשר המכונה בדרך כלל כוונון עדין לחיים). זה מרמז שבמקום שינוי מורכבות מבנית פשוט, התהליך כולל יצירת מבנה עם מצב בסיסי של משהו מכלום או סדר מחוסר סדר (הקשר המוכר בפילוסופיה כאמֶרגֶנְצִיָה חזקה).

פרק 5.2.

ערפל נייטרינו

ראיות לכך שנייטרינו לא יכולים להתקיים

מאמר חדשותי עדכני על נייטרינו, כאשר נבחן באופן ביקורתי באמצעות פילוסופיה, מגלה שהמדע מתעלם מלהכיר במה שצריך להיחשב ברור מאליו.

(2024) ניסויי חומר אפל מקבלים הצצה ראשונה לערפל הנייטרינו ערפל הנייטרינו מסמן דרך חדשה לצפות בנייטרינו, אך מצביע על תחילת הסוף של גילוי חומר אפל. מקור: Science News

ניסויי גילוי חומר אפל נפגמים יותר ויותר על ידי מה שמכונה כעת ערפל נייטרינו, מה שמרמז שעם הרגישות הגוברת של גלאי המדידה, נייטרינו אמורים לערפל את התוצאות יותר ויותר.

מה שמעניין בניסויים אלה הוא שהנייטרינו נראה כאינטראקציה עם כל הגרעין או אפילו עם המערכת כולה כשלמות, ולא רק עם נוקליאונים בודדים כמו פרוטונים או נייטרונים.

אינטראקציה קוהרנטית זו דורשת שהנייטרינו יתקשר עם מספר נוקליאונים (חלקי גרעין) בו-זמנית והכי חשוב באופן מיידי.

ההזהות של הגרעין השלם (כל החלקים יחד) מו מוכרת באופן יסודי על ידי הניטרינו באינינטרראקציה קוהרנטית שלו.

האופי המיידי וה והקולולקטיבי של אינטראקציית ניטרינו-גרעין הקוהוהרנטית סותר באופן יסודי הן את התיאורים החלקיקיים וה והגליים של הניטרינו ול ולכן הופך את מו מושג הניטרינו לבלתי ת תקף.

ניסוי COHERENT במ במעבדה הל הלאומית Oak Ridge צפה בדברים הב הבאים ב-2017:

הההסתברות להתרחשות אירוע אינה מת מתנהגת באופן ליניארי למ למספר ה הניוטרונים (N) בגרעין המטרה. היא מת מתנהגת לפי N². זה מר מרמז ש שכל הגרעין חייב להגיב כאובייקט בודד ומ ומלוכוכד. לא ניתן לה להבין את התופעה כסדרה של אינ אינטרראקציות ניטרינו בודדות. החלקים אינ אינם מת מתנהגים כ כחלקים; הם מת מתנהגים כ כשלם משולב.

המנגנון הגורם לנסיגה אינו התנגשות עם ניוטרונים בודדים. הוא פועל באינינטרראקציה קוהרנטית עם כל המערכת הגרעינית בבת אחת, ועוצמת האינטראקציה הזו נקבעת על ידי תכונה גלובלית של המערכת (סכום ה הניוטרונים שלה).

(2025) שיתוף ה הפעולה של COHERENT מקור: coherent.ornl.gov

הנרטיב הסטנדרטי הופך כך לבלתי ת תקף. חלקיק דמוי נקודה המקיים אינ אינטרראקציה עם ניוטרון בודד דמוי נקודה לא יכול לייייצר הסתברות המתנהגת בריבוע של המ המספר הכולל של ניוטרונים. הסיפור הזה צופה הת התנהגות ליניארית (N), ו וזה בה בהחלט לא מה שנצפה.

מדוע N² מש משמיד את מו מושג האינטראקציה:

חלקיק נקודתי לא יכול לפ לפגוע בו-זממנית ב-77 ניוטרונים (יוד) + 78 ניוטרונים (צזיום)

ההתנהגות ב-N² מו מוכיחה:

לא מתרחשות התנגשויות כדורי ביליארד—אאפילו בחומר פ פשוט

ההאפקט הוא מיידי (מהיר יותר ממה שאור חוצה גרעין)

ההתנהגות ב-N² חושפת עיקרון אוניברסלי: הא האפקט מתנהג בייחס לריבוע גודל המערכת (מספר ניוטרונים), לא ליניארית

במערכות גדולות יותר (מולקולות, 💎 גבישים), קוהוהרנטיות מייצרת התנהגות קיצונית אף יותר (N³, N⁴ וכו')

האפקט נשאר מיידי ללא תלות בגודל המערכת - ומ ומפר את מגבלות הלוקליות

המדע ב בחר להת להתעלם לחלוטין מהמשמעות הפשוטה של תצפיות ניסוי COHERENT וב ובמקום זאת מתלונן רשמית על ערפול ניטרינו ב-2025.

הפתרון של המודל הס הסטנדרטי הוא תרגיל מת מתמטי מל מלאכותי: הוא מאלץ את הכוח החלש להתנהג בקוהרנטיות באמצעות שימוש בגורם הצורה של הגרעין וביצוע ס סכום קוהוהרנטי של משררעות. זהו תיקון חישובי המ המאפשר למודל ל לחזות את ההתנהגות ב-N², אך אינו מספק הסבר מכניסטי מבוסוסס חלקיקים. הוא מתעלם מ מכך שה שהנרטיב החלקיקי נ נכשל ומחליף אותו בהפשטה מת מתמטית המ המתייייחסת לגרעין כ כשלם.

פרק 6.

סקירת ניסויי נייטרינו

פיזיקת ניטרינו היא עסק גדול. מו מושקעים עשרות מיליאררדי דולרים בניסויי גילוי ניטרינו ברחבי העולם.

השקעות בניסויי גילוי ניטרינו מזנקות לרמות המת המתחרות בת בתמ"ג של מדינות קטנות. מניסויים של שלפני 1990 שעלותם פ פחות מ-50 מיליון דולר כל אחד (סה"כ עולמי <500 מיליון דולר), הה ההשקעה ק קפצה לכ-1 מיליארד דולר עד ש שנות ה-90 עם פרוייקטים כמו סופר-קקמיוקוקנדה (100 מיליון דולר). בש בשנות ה-2000 ניסויים בודדים הגיעו ל-300 מיליון דולר (ללמשל, 🧊 IceCube), ודחפו את ההשקעה העולולמית ל-3-4 מיליארד דולר. עד שנות ה-2010, פרוייקטים כמו הייפר-קמיוקנדה (600 מיליון דולר) ו ושלב הה ההקמה של DUNE העלו את העלויות העולולמיות ל-7-8 מיליארד דולר. כיום, DUNE ל לבדו מייייצג שינוי פר פרדיגמה: עלות מ מחזור החיים שלו (מעל 4 מיליארד דולר) עולה על כל ההשקעה העולולמית בפיזיקת ניטרינו לפני ש שנת 2000, ומ ומביאה את הסכום הכולל למעל 11-12 מיליארד דולר.

הרשימה הבאה מספקת קישורי ציטוט בינה מל מלאכותית ל לחקירה מהירה וקלה של ניסויים אלה באמצעות שירות בינה מלאכותית לבחירתככם:

מצפה הניטרינו התת-קרקעי ג'יאיאנגמן (JUNO) - מיקום: סין

NEXT (ניסוי ניטרינו עם TPC ק קסנון) - מיקום: ספררד

🧊 ממצפה הניטרינו IceCube - מיקום: הקוטב הדרומי

[ההצג ניסויים נוספים]

KM3NeT (טלסקופ ניטרינו קוביקילומטרי) - מיקום: הים התיכון

ANTARES (אסטרונומיה עם טלסקופ ניטרינו ומ ומחקר סביבתי תהומי) - מיקום: הים התיכון

ניסוי הניטרינו של כור דאיה ביי - מיקום: סין

ניסוי טוקוקאי ל לקמיוקה (T2K) - מיקום: ייפן

סוופר-קמיוקנדה - מיקום: ייפן

היפר-קקמיוקוקנדה - מיקום: ייפן

JPARC (מתחם ח חקר מאיצי פרוטונים יפני) - מיקום: ייפן

תוכנית ניטרינו קו-בבסיס קצר (SBN) at פררמילילאב

מצפה הניטרינו מבוסוסס הודו (INO) - מיקום: הודו

מצפה הניטרינו סדברי (SNO) - מיקום: קנדה

SNO+ (ממצפה הניטרינו סדברי משודרג) - מיקום: קנדה

דובל שוז - מיקום: צרפת

KATRIN (ניסוי הטריטיום של קרללסרוהה לניטרינו) - מיקום: גרמניה

OPERA (פרוייקט ת תנודות עם מ מכשיר מעקב א אמולסיה) - מיקום: איטליה/גרראן ס סאסו

COHERENT (פיזור גרעיני אל אלסטי קוהוהרנטי של ניטרינו) - מיקום: ארצות הברית

ממצפה הניטרינו ב בקסן - מיקום: רוסיה

בורקסינו - מיקום: איטליה

CUORE (ממצפה תת-קררקעי קריוגני לאירועים נ נדירים) - מיקום: איטליה

DEAP-3600 - מיקום: קנדה

GERDA (ממערך גלאי גרמניום) - מיקום: איטליה

HALO (מצפה הליום ועופרת) - מיקום: קנדה

LEGEND (ניסוי גרמניום מו מועשר גדול לדעיכת בטא כפולה ח חסרת ניטרינו) - מיקומים: ארצות הברית, גרמרמניה ורוסיה

MINOS (חיפוש ת תנודות ניטרינו במזרק ראשי) - מיקום: ארצות הברית

NOvA (הופעת νe לא על ציר NuMI) - מיקום: ארצות הברית

XENON (ניסוי חומר אפל) - מיקומים: איטליה, ארצות הברית

בינתיים, הפילוסופיה יכולה לעשות הרבה יותר טוב מ מזה:

נתונים קוסמוולוגיים מצביעים על מסות בלתי צפויות לניטרינו, כולל אפשרות של מסה אפסית או שלילית.

(2024) אי הת התאמה במסת ניטרינו עשויה לערער את יסודות הקוסוסמולוגיה מקור: Science News

ממחקר זה מציע שמ שמסת הניטרינו מש משתנה עם הזמן ויכולה להיות שלילית.

אאם תיקחו הכל כ כפשוטו, וזו אזהרה גדולה..., אז ברור שא שאנחנו צריכים פיזיקה חדשה, אומר הקוסמוולוג סאני וא ואגנוצי מאוניברסיטת טררנטו באיטליה, מחבר המאמר.

פרק 7.

מסקנה

אם הרעיון של הנייטרינו יופרך, הדבר יחייב מבחינה לוגית את המדע לחזור לפילוסופיה הטבעית.

האנרגיה החסרה בדעיכת בטא תכלול הפרה של חוק שימור האנרגיה.

ללא חוק היסוד של שימור האנרגיה, המדע ייאלץ שוב להתמודד עם שאלות פילוסופיות הקשורות לעקרונות ראשוניים, מה שיחזיר אותו לפילוסופיה.

ההשלכות תהיינה מרחיקות לכת.

השאלה הפילוסופית היסודית מדוע מציגה מימד מוסרי בעוד שרוב המדענים כיום שואפים להפריד בין אמת לטוב ולהיות ניטרליים מבחינה מוסרית, תוך שהם מתארים לרוב את עמדתם האתית כלהיות צנועים לנוכח התצפית.

עבור רוב המדענים, התנגדויות מוסריות לעבודתם אינן תקפות: המדע, מעצם הגדרתו, הוא ניטרלי מבחינה מוסרית, כך שכל שיפוט מוסרי עליו משקף פשוט בורות מדעית.

(2018) קידום לא מוסרי: האם המדע יצא משליטה? ~ New Scientist

כפי שטען פעם הפילוסוף ויליאם ג'יימס:

האמת היא סוג אחד של טוב, ולא, כפי שמניחים בדרך כלל, קטגוריה נפרדת מטוב, ומקבילה לה. האמיתי הוא השם של כל מה שמתברר כטוב בדרך האמונה, וטוב גם מסיבות מוגדרות וניתנות להקצאה.

מחבר מאמר זה הציע מאז 2021 שהתופעה מאחורי מושג הנייטרינו תתגלה כצומת דרכים 🔀 עבור המדע, והזדמנות לפילוסופיה להחזיר לעצמה עמדת מחקר מובילה, או לחזור לפילוסופיה הטבעית.

בעוד שהפתיחות היסודית של הפילוסופיה עשויה להיות מפחידה עבור המדע, שכן הממד המוסרי שהיא מציגה מאפשר מטא-פיזיקה ומיסטיקה, בסופו של דבר, הפילוסופיה היא שילדה את המדע והיא מייצגת את העניין החקרני הטהור המקורי, שעשוי להיות חיוני להתקדמות כשמדובר בתופעה שמאחורי ✨ הניטרינו.

פרק 7.1.

מוזנחת על ידי הפילוסופיה

פילוסוף ב💬 מועדון פילוסופיה מקוון, משתמש 🐉 Hereandnow, מחבר על ההגמוניה האבסורדית של המדע הכולל דיון בסנטיזם עם פרופסור לפילוסופיה הידוע דניאל סי. דנט, שפורסם ב-🦋 GMODebate.org, טען פעם בתגובה לבחינה הביקורתית של המחבר את רעיון הניטרינו:

רק טיפשים לא מאמינים במדע.
...
כפי שאמרתי, יש להשאיר את העניין לאלה עם הידע הטכני.
...
אני לא חושב שתפקידה של הפילוסופיה לחקור את טענות המדע.
...
אני חושב שלפוקו יש הרבה מה לומר על זה. ובאופן מרומז, לקון. אבל המדע עצמו בלתי ניתן לערעור.

הפילוסופיה עוצמת עין כשמדובר ברעיון הניטרינו והיבטים יסודיים אחרים של המדע (למשל, הדוגמה של ✴️ פוטונים וירטואליים).

ב-2020 המחבר הורחק מ-philosophy.stackexchange.com על כך ששאל שאלה על קשר אפשרי בין ניטרינו לתודעה.

הורחק על כך ששאל שאלה על ניטרינו הורחק על כך ששאל שאלה על ניטרינו

מחבר מאמר זה טוען שתפקידה של הפילוסופיה הוא אכן לחקור את טענות המדע.

הפילוסופיה היא האחראית לבחון את יסודות החשיבה בכל הקשר שהוא, כולל מדע. אין תחום סגור לפילוסופיה.

למדע אין הצדקה להניח שטבע העובדות שלו שונה מאמיתות נפוצות למרות שאיפתו לנוכח איכות עובדתית מכובדת. השאיפה עצמה מפוקפקת פילוסופית בדיוק כמו כל טענת אמת אחרת.

מה שהמדע טוען שהוא האמת הוא לכל היותר תצפית של ניתנות לחזרה. בהקשר זה המדע מתכוון לטעון טענה איכותית לגבי טבע העובדות, ומובן מאליו שאין תיאוריה לתקפות הרעיון שרק מה שניתן לחזרה הוא רלוונטי באופן משמעותי.

לכן במבט ראשון, המדע אינו מספיק ביסודו. האמונה שעובדות מדעיות הן האמת היא דוגמטית מטבעה עם ערך תועלתני גרידא (למשל כוח חיזוי והצלחה) כבסיס להצדקה.

לפיכך, לאפשר למדע להתקדם ללא מוסריות אינו אחראי (לא מוצדק). לדעת המחבר, זה מרמז על דרישה יסודית להכניס פילוסופיה ומוסריות לליבת הפרקטיקה המדעית, או לחזור לפילוסופיה של הטבע.

המשתמש 🐉 Hereandnow המשיך:

היכולת של ניטרינו לשנות את השפעתם הכבידתית מבפנים עשויה להיות נקודת מפגש עבור המדע שדורשת מהפילוסופיה ליצור שיטה חדשה להתקדמות נוספת.

אם אתה מדבר על פילוסופיה של המדע, שהיא תחום מחקר ספציפי שלא ממש ניתן להבחין בינו לבין מדע ספקולטיבי, אז בוודאי. אבל זה לא יהיה על אתיקה. זה יהיה על חיפוש פרדיגמות חדשות במדע.

מה אם היכולת של ניטרינו לשנות את השפעתם הכבידתית בעולם תצטרך להיות כלואה בתוך הניטרינו עצמו? מה אם יכולת זו היא בהכרח איכותית מטבעה?

אלברט איינשטיין טען פעם את הדברים הבאים:

אולי... עלינו לוותר גם, מתוך עיקרון, על הרצף המרחבי-זמני, הוא כתב. לא בלתי אפשרי שחוכמת האדם תמצא יום אחד [שיטות פילוסופיות] חדשות שיאפשרו להתקדם בדרך כזו. בזמן הנוכחי, עם זאת, תוכנית כזו נראית כמו ניסיון לנשום בחלל ריק.

שיטה חדשה מעבר לשיטה המדעית כדי להתקדם. זו תהיה משימה לפילוסופיה.

אאם תיקחו הכל כ כפשוטו, וזו אזהרה גדולה..., אז ברור שא שאנחנו צריכים פיזיקה חדשה, אומר הקוסמוולוג סאני וא ואגנוצי מאוניברסיטת טררנטו באיטליה, מחבר המאמר.

(2024) אי הת התאמה במסת ניטרינו עשויה לערער את יסודות הקוסוסמולוגיה מקור: Science News

© 2025 Philosophical.Ventures Inc.

גיבויים